EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Tænk, at det her sker.
Tænk, at jeg lader dig gøre det her.
- Vi var alle enige. - Jeg var ikke.
- Det var jo risikoen værd. - Det her er forkert.
Det er sådan, amatører bliver fanget.
Nomi, hjælp.
Will, det skal nok gå godt. Id'et gik igennem.
I England. Udgående.
Det er aldrig det samme som Indkommende.
Vi er inde i TSA og holder øje med enhver form for advarsel.
Er det bedre?
I er midt i en skov. Med et elendigt WiFi-signal.
- Loppen har styr på det. - Jeg er helt med i gruppen.
Hej, Loppe.
Hvad sker der, Neets?
Kan jeg skaffe dig noget?
Ørepropper.
OK, det hørte jeg. Og de virker ikke, for min stemme er i dit hoved.
Det ved hun godt. Hun mente det ikke i bogstavelig forstand.
Og han flipper kun ud, fordi han elsker dig så meget.
Du kan ikke gøre noget nu. Vi skal lade hende sove.
Middagen er på bordet.
Vi kommer med det samme.
Loppe, lige meget, hvad der sker, så ringer du til mig.
Jeg holder øjne og ører åbne.
Det her med besøgene?
Det er lidt ligesom FaceTime uden telefon.
Det var præcis det, jeg sagde!
Hvad? Vent, hvad?
- TSA øgede deres advarselsniveau. - Hvorfor?
En ny skudepisode med mange ofre.
Sker skudepisoder med mange ofre ikke dagligt i USA?
Vær nu forsigtig.
Det skal jeg nok.
Hov! Han sidder i møde.
Det her er vigtigere.
- ...mindre fugtigt i de lande. - Åh Gud.
- Kala. - Jeg afbryder igen.
Nej.
Du har lige gjort en uendelig kedelig arbejdsdag
til endnu en sjælden fornøjelse.
- Jeg kommer igen senere. - Fru Rasal, du kommer først.
Og Raj, du tilbringer al for megen tid med mig,
når du har en så smuk brud lige her i samme bygning.
Du lærte åbenbart ikke noget af mig i skolen, min ven.
En af os skal jo arbejde, Ajay.
Vi ses senere.
- Fru Rasal. - Kom, Kala.
Afsendelsesrapporterne er blevet forfalskede. Hele molevitten.
Der er fusket med alt det, som økonomichefen har godkendt.
Ladningslisterne er den rene løgn!
Du milde, Kala, du er endnu smukkere, når du er vred.
Stop! Vi sender gammel antibiotika, udgående hæmningsstoffer mod hiv.
Vi sælger gamle ubrugelige, defekte og muligvis giftige lægemidler
til folk, hvis liv afhænger af dem.
Jeg ved, det er svært at høre det,
men det er den vanlige procedure.
Vi bliver nødt til at tømme lageret.
Og som alle farmaceutiske firmaer afhænger vores fortjeneste af,
at vi ikke spilder lægemidler, som ikke opfylder kravene helt.
Vidste du det?
Sådan fungerer virksomheden. Vi gør det alle sammen.
Nogle af de lægemidler fungerer stadig.
Vi sælger kun den slags, som folk har råd til.
Du skal stole på mig.
Det er kun til gavn for alle.
Hvad, hvis din far eller jeg kom på hospitalet
og fik uegnet, gammel medicin?
- Det sker ikke. - Hvorfor ikke?
Fordi produkterne sendes til fjerne steder.
Vi ville aldrig risikere livet på vores egne folk.
Hvilke steder?
Uden for Indien. Som for eksempel Kina eller Afrika, lande, der ligger langt væk.
Som Kenya?
Det er muligt. Hvorfor?
Kala?
Har du set det her?
SKYDERI I NEW YORK 19 DØDE - 42 SÅREDE
Der sker så mange frygtelige ting.
Jeg plejede at undre mig over, hvad jeg kunne gøre for at ændre verden...
...før jeg forstod, disse tanker faldt til jorden.
Det fører kun til lidelser, når man prøver at ændre verden.
Vi kan kun ændre os selv.
Jeg er ikke sikker på, jeg er enig.
Det ved jeg godt.
Det er derfor, jeg ikke kan hjælpe dig.
Du sad ikke i den stol før, gjorde du vel?
Jeg håber, vi ser hinanden igen en dag...
...når din tankegang ikke afspejler deres.
Nej, tal nu med mig.
Du var til rave-festen.
Jeg forstår ikke. Hvorfor kan jeg ikke se, hvor du er?
Du føler måske tyngdekraft uden at vide, hvordan den fungerer.
Der findes kræfter, som indvirker på alle former for liv,
som forbliver uden for vores evne til at forstå.
Vi kan nok alle blive enige om, hvor anderledes alt var.
Så utroligt anderledes.
Der var ingen skyderier med mange ofre.
- Så I de frygtelige nyheder? - Vi har lige hørt om det.
De skylder altid skylden på religion,
en etnisk gruppe eller hudfarve,
men den ene ting, som ingen aldrig nævner...
- Det er altid en mand. - En fyr, som ikke boller.
Vold er kønsbestemt.
Jamen, hvor jeg elsker dine fædre.
Fascinerende, hvordan hver generation tror på forskellige ting.
Vi troede på pot. Og sex.
Vi var De Sorte Pantere.
- Vi var nogle lede svin. - Nu laver vi quinoa.
Hold nu op. I var alle mere interesseret i fisse end i politik.
Og hvad var den pæne jødiske pige fra Santa Barbara interesseret i?
Jeg ville sætte en stopper for patriarkalsk kontrol over kvindens krop.
"Kopulering for en bedre nation."
Ved at have sex med alle stodderne i Oakland.
- På enhver måde. - Mor!
De overdriver, skat.
Jeg synes bare, det er utroligt, ingen af jer var interesserede i
at vide, hvem hendes biologiske far var.
Tja, hvad gør du, når det der smiler til dig?
Åh, hvor har du ret.
Vi er her, vi er bøsser! Lev med det!
Vi er her, vi er bøsser! Kom over det, kom over det!
Jeg har aldrig nogen sinde haft det så sjovt.
Det fortalte du mig engang.
Joaquin, hvad laver du her?
Jeg ville ikke have noget med dig at gøre. Intet.
Jeg gjorde mit bedste for at overbevise dem om, du ikke kan reddes,
- men de ville se det med deres egne øjne. - Ay, nej.
Far, mor...
...hvad laver I her?
Du er vores datter.
Vi er kommet for at bringe dig hjem.
Far, jeg er lykkelig her. Jeg vil blive.
Se, hvad du gør mod din mor.
Det her? Det her... er, hvad jeg prøvede at forklare.
De har forandret hende.
De fik mig til at indse, jeg ikke kan være sammen med et røvhul,
- som bruger mit ansigt som en boksebold. - Så er det nok!
Joaquin...
...hent hendes taske.
Har du lyst til mere... bøssekarl?
Kun hvis du har vil have røvfuld af en bøssekarl.
Igen.
Tak.
Stop. Jeg tager ingen steder med jer.
Du opfører dig som et barn, Daniela.
Fordi du behandler mig som et.
Alt, jeg har gjort i mit liv, har jeg gjort for dig.
Men hvis du tvinger mig, så lukker jeg døren for altid
og ser mig aldrig tilbage.
Jeg ved, det er svært for jer alle tre at forstå,
men jeg har et forhold til de her to mænd,
og det er ikke baseret på trusler eller kontrol eller penge.
Man skal ikke være skinhellig, når man lever af betroede midler.
Behold dine penge. Hun har ikke brug for dem.
Daniela, vær sød...
Kom med os hjem.
Beklager, mor.
Jeg er hjemme.
Hejsa!
- Hej. - Lige et sekund.
- Er det Will igen? - Ja.
Jeg vil bare høre, hvad planen er,
hvis det id ikke fungerer.
Jeg lover dig, det er et af de bedste, jeg nogensinde har lavet.
Hvordan ved du forrestenså meget om falske id'er?
Alle transseksuelle har brug for nyt id.
Og når det offentlige gør det for svært, så gør jeg det nemt.
Hun er ikke igennem endnu.
Det ordner sig alt sammen.
VELKOMMEN TIL CHICAGO DEN SMUKKE BY!
Du synes, vi skal stole på Hoy,
men hvis jeg var BPO, ville jeg vente på dig her.
Hvis de ved, hvor jeg er, tror jeg ikke, det skyldes Hoy.
Nogen følger efter mig.
Undskyld.
Diego!
Du er en fryd for øjet.
Så...
...du er pigen med den underlige accent.
Det er jeg.
Jeg troede ikke, han kom.
Jeg burde sikkert ikke være her.
Både Will og jeg er meget taknemmelige.
Han sagde, han ville forklare et par ting.
Som grunden til, at han bare forsvandt i over et år
uden at forklare en skid til sin bedste ven.
D, det er jeg ked af.
Han er meget ked af det.
Ja, sikkert. Ved du hvad? Jeg ved ikke, hvorfor jeg beklager mig til dig.
Han kan jo alligevel ikke høre mig, vel?
Lad os gå.
Du milde.
Virkelig?
Det giver mening.
Hvad gør?
At komme her.
Kender du Superdawg?
Hver gang han bliver nervøs, har han brug for at spise.
Jeg bliver nødt til at spise noget. Vil du have noget?
Jeg er okay.
Jeg savner maltøl så meget.
Jeg vil faktisk gerne prøve en maltøl.
Det er det, han altid bestiller.
Fem, seks, syv, otte!
Mor?
- Hej sønnike. - Hej mor.
Det er Zakia, den pige, jeg...
Ja, selvfølgelig. Det er skønt endelig at møde dig.
I lige måde.
Capheus fortalte mig om det arbejde, du gør med børnene.
Det er vidunderligt.
De børn gør mere for os, end vi nogensinde kan gøre for dem.
Så skolen fokuserer på at undervise børnene i forskellige kunstarter?
Ja. Kunst er fundamentalt for udviklingen af et barns fantasi.
Man kan ikke skabe eller opnå noget uden først at have forestillet sig det.
Min søn siger, du er uddannet i London?
- Ja. - Sikke en gave.
Det var det.
Han sagde, du fik mange jobtilbud, men besluttede at tage hjem.
Jeg ved, der er meget at gøre her.
Der er for meget uretfærdighed, korruption og fattigdom.
Men jeg elsker Kenya, præcis som din søn.
Min fremtid er mit land.
Det er derfor, jeg er så glad for, han stiller op til valget.
Hvad?
Mor, jeg har villet fortælle dig noget.
Jeg plejede at sidde her og tænke så meget på fremtiden...
...prøvede at forestille mig, hvordan mit liv ville være.
Jeg havde aldrig forestillet mig det her.
Jeg tror ikke, nogen ved, hvilket liv de vil leve.
Det er det, der får livet til at føles levende.
Tror du også, det gælder for mennesker og, hvis det gør,
betyder det så, du aldrig helt kan kende din egen mand?
Eller din egen bror.
Jeg må indrømme, jeg føler mig meget utilpas med dette niveau af uvished.
Nej, men hvad er alternativet?
Kala?
Du har besøg.
Vi kan blive hos dig.
Nej, det er i orden.
Vi bliver nødt til at snakke.
Så du har forskellige stemmer i dit hoved, og en af dem er Will?
Jeg ved, det lyder underligt.
Hvis han lytter i dit hoved, kan han så høre alt det, hvad jeg siger?
- Jeps. - Ja.
Så når jeg siger: "Få fanden i vold i en rullende kanelsnegl, Gorski!"
Kan han så høre det?
Ja.
Jeg fortjener det.
Han siger, han fortjener det.
Det kan du bande på, han gør.
Spørg ham, hvorfor jeg skulle bryde mig en skid om ham,
eller hans skrupskøre "jeg hører stemmer" kæreste,
når han åbenbart ikke bryder sig en skid om mig?
Din telefon ringer snart.
D, jeg beklager.
Du kan ikke bare undskylde for det her, mand.
Må jeg ikke godt forklare?
Jeg beder bare om to minutter.
Jeg har ikke to minutter til dig.
OK. Det er så i orden. Gider du svare på et enkelt spørgsmål?
Hvad?
Hvor mange gange blev du indkaldt af FBI eller national sikkerhed til forhør?
Jeg kan vist ikke tælle til så mange.
Du fortalte dem intet, fordi du intet ved.
Og derfor kunne jeg ikke ringe, for jeg kender dig, D.
Jeg ved, at du elsker at være strisser.
En stor del af grunden til, jeg elsker at være strisser,
er at sidde i den varme, stinkende bil hver eneste dag med min bedste ven.
Men jeg ved også, at min ven er den værste løgner, jeg har mødt.
Hvis du mistede dit job, fordi du prøvede at beskytte mig,
kunne du ikke længere være strisser.
Jeg ville aldrig tilgive mig selv.
En del af at være bedste venner er
at holde mere af dem end et skide job.
Ja, men du er gift. Du har to skønne unger.
Ja, og de savner dig for fanden også.
Jeg savner dem.
Jeg savner dig.
Jeg savner mit liv.
Jeg prøver at få det tilbage.
Men jeg har brug for din hjælp.
Hvad skal jeg gøre for dig?
Du havde ret.
Det er ikke en undskyldning. Jeg prøver blot selv at forstå det.
Jeg har arbejdet i firmaet, siden jeg var barn.
Jeg pakkede kasser, når andre børn spillede fodbold.
Så snart jeg forstod matematik, lærte min far mig at beregne profit.
Jeg blev opdraget til at tro på firmaet på samme måde, som andre tror på Gud.
Jo mere ivrig jeg var, jo mere jeg opofrede,
desto mere udvidede jeg min tro,
og desto mere ville min Gud beskytte mig og min familie.
Intet har været mere vigtigt.
Og det fokus har fået mig til at lukke øjnene for...
...ting, som en mand i min position aldrig burde lukke øjnene for.
Men jeg har ændret det hele nu.
Fra nu af vil vi gøre tingene anderledes i firmaet.
Kala, det blik i dine øjne fik mig til at se tingene på din måde.
Og jeg hadede det også.
Du er mit liv.
Alt andet er... ejendele.
Og mere end noget andet... vil jeg være den mand, du troede, jeg var.
Nej! Jeg forbyder det!
- Mor, det har vi jo drøftet! - Der er intet at drøfte.
Politik forvandler folk til tåber og tåber til forbrydere.
Politik myrdede din far, og den myrder dig.
- Jeg forstår, hvad du føler. - Hvorfor drøfter vi det så?
Det ved jeg ikke.
Måske har jeg set mig omkring og set uretfærdige ting...
...og tænkt over, om jeg kan gøre noget for at gøre dem bedre.
Måske ligner jeg min far for meget.
Måske er jeg lige så tåbelig som ham.
Vi havde den selvsamme diskussion.
Fortæl mig dog hvorfor.
- Jeg har jo sagt, jeg siger nej. - Men du har lyst til at sige ja.
Det har jeg.
Så fortæl mig hvorfor, når du ved, hvor farligt det er.
Fordi vi ikke kan opgive håbet.
Det eneste håb, vi har om at gøre landet her bedre,
er, hvis vi selv gør det.
Jeg er ked af det.
Det sidste, jeg ønsker, er at gøre dig ondt.
Jeg fortæller dem, jeg trækker mig.
Det gør du i hvert fald ikke.
Jeg beder dig blot huske, at du er alt, jeg har tilbage.
Undskyld, far.
Hvis ikke du var kommet til fængslet, hvis du ikke havde bekymret dig om mig...
...ville du måske stadig være i live.
Jeg føler mig fortabt.
Alt, jeg opfattede som mit hjem...
...er væk.
Hver gang, jeg begynder at føle mig som en del af noget...
...tvinges jeg til at flygte.
Jeg er fanget mellem det, jeg vil have, og det, jeg ved, jeg ikke kan få.
Mor... jeg savner dig.
Jeg afpasser så meget af mit liv mod en eftermiddag med dig.
Jeg er ked af det, mor. Jeg tabte kampen.
Du kæmpede mod en, der var næsten dobbelt så gammel som dig.
Men jeg tabte og gjorde dig trist.
Jeg er ikke trist, Sun.
Hvorfor græder du så?
Mødre bekymrer sig for deres døtre.
Jeg er altid bange for dig, når jeg kommer til kampene.
Men jeg er ikke bange.
Det ved jeg godt.
Det er derfor, jeg græder.
Din træner sagde, han aldrig havde set en fighter mere frygtløs end min datter.
Når jeg ser dig og ser din intense beslutsomhed,
så ved jeg, dit liv ikke bliver som mit...
...og det gør mig meget, meget lykkelig.
Det var den dag, hun tog mig med til Forårsfestivalen.
Du er meget af hende i dig.
Jeg blev plejet af hende.
Men Joong-Ki var for lille.
Det var min pligt at opdrage ham i hendes sted.
Men jeg fejlede.
Det, der skete, var ikke din skyld.
Mange mennesker opnår aldrig den kærlighed, din mor gav dig.
Det gjorde jeg i hvert fald ikke.
Men det gjorde mig ikke til morder.
Det er muligvis sandt.
Men det ændrer ikke mine følelser.
Jeg ved, fornemmelser og følelser kan overvælde vores logik, og på samme tid
kan logik knuse de følelser, som gør livet værd at leve.
Min bror myrdede min far på grund af mig.
Det er ikke en følelse. Det er en kendsgerning.
Mange år efter, at min far blev dræbt...
...troede jeg, det var min pligt at hævne ham.
Jeg stjal en pistol.
Jeg forestillede mig at skyde de mænd, der havde dræbt ham, mange gange.
Men du gjorde det aldrig.
Nej.
Hvorfor?
Min mor.
Kom. Sæt dig her. Jeg skal tale med dig om din far.
Jeg spurgte, om hun hadede de mænd, der myrdede ham...
- ...og hun sagde... - Jeg har ikke plads til had i mit hjerte.
Jeg har ikke en mor til at give mig lignende råd.
Måske ikke.
Men du har os.
Fortæller du mig, jeg skal stole på loven?
Nej.
Min far var som din bror.
Verden er bedre uden dem.
Jeg tror, jeg er mere forvirret, end jeg var før.
Der findes ikke noget let svar, Sun.
Lige meget hvad du beslutter at gøre, skal du vide, du ikke er alene om det.
Det rager mig, hvor hun er.
Hr. Rodriguez, hej.
- Du har nyt hår! - Undskyld.
Du har ingen aftale med ham.
Så du det?
Hør, jeg må ringe tilbage.
Så du det?
- Åh, ja, jeg så det. - Den har næsten to millioner hits.
Kan du fatte det?
- Det er utroligt. - Lito, det her er lidt ubekvemt.
Ville din advokat ikke tale med dig?
Jo. Han sagde, jeg burde tale med dig.
Nå, gjorde han det?
OK. Lad os få det overstået.
Inden du begynder, har jeg jo haft svært ved at finde det rigtige projekt.
- Det er ikke det. - Jeg havde behov for det,
før jeg var klar.
Jeg ville ønske, du havde talt med os inden.
Hvorfor?
Hør her, jeg gider ikke pylre om dig.
Agenturet vil ikke længere repræsentere dig.
- Hvad? - Det har intet med mig at gøre.
Jeg forsvarede dig endda.
Jeg synes, at det, du gør, er meget... Det er vigtigt.
- Hvad mener du? - Der findes vigtige klienter
her hos CMA, som... De er bare ikke enige i din...
Jeg ved ikke, hvad skal jeg kalde det. Din livsstil?
- Det er ikke en livsstil. - Fint. De sagde til ledelsen,
uden at lægge fingrene imellem, at det var enten dem eller dig. OK?
Hvem?
Den her samtale har naturligvis aldrig fundet sted, vel?
Vi besluttede bare at gå hver sin vej og ønske det bedste for hinanden
og udforske andre muligheder og så videre.
Du sagde, jeg var jeres stjerne.
Ja, men du løj også for os.
Tak.
Må jeg sige min mening?
Jeg kom alene.
Jeg vil bare snakke. Det er alt.
Hvordan vidste du, jeg ville være her i dag?
Det gjorde jeg faktisk ikke.
Jeg har været her hver morgen inden arbejde.
Jeg regnede med, du ville komme tidligt.
Jeg vidste, det var vigtigt for dig at besøge dem.
Jeg ville have det på samme måde, hvis min far begik selvmord.
Min far begik ikke selvmord. Han blev myrdet.
Det er en alvorlig påstand.
Det er ikke en påstand, men en kendsgerning, kriminalbetjent.
Har du så beviser på det?
Jeg ved, hvad min bror har gjort.
Og jeg har ikke brug for, du eller loven tror mig.
Er det rigtigt? Hvorfor?
Jeg kender jeres juridiske system forfra og bagfra.
Og det sidste, jeg forventer, er retfærdighed.
Hør her, frk. Bak...
Jeg mente det, jeg sagde til din lærer, OK?
Jeg er på din side.
Vi ved, din bror ikke er den mand, som medierne tror, han er.
Vi har mistanke om, at en masse ulovlige midler passerer gennem hans firma.
Vi har bare ikke kunnet bevise det endnu.
Hør, hvad du siger, kriminalbetjent.
Er det systemet, du tjener?
Ja. Loven er ikke perfekt.
Jeg beder dig om at stole på mig, og jeg sværger, jeg vil beskytte dig.
Jeg har ikke brug for nogens beskyttelse.
Er du sikker på det?
Jeg lovede, det her bare var en sludder,
så jeg stopper dig ikke, hvis du foretrækker at gå din vej.
Men i dag er muligvis min sidste chance for en omkamp.
Må jeg foreslå, vi tester din usårlighed, frk. Bak?
En hurtig kamp.
Hvis du vinder, så lader jeg dig gå.
Men hvis jeg vinder...
...kommer du med mig og fortæller din historie til myndighederne.
Hvis du ikke har i sinde at stoppe mig, så behøver jeg ikke kæmpe mod dig.
Nej, det behøver du ikke.
Men jeg håber, du vil.
Jeg har tænkt over vores kamp ved fru Chos lejlighed.
En hel del.
Jeg har overhovedet ikke tænkt på det.
Okay.
Vis mig, hvad du har lært.
Hvornår har du sidst tabt en kamp, frk. Bak?
Det husker jeg ikke.
Jeg kan huske den bevægelse fra din kamp mod King Kong Kim.
Han var den bedste kæmper fra vores dojo, og du mejede ham bare ned,
som man fælder et træ.
Sådan her?
Præcis sådan der.
Har du fået nok?
Nej, frk. Bak.
Nej.
Du tænker for meget, kriminalbetjent.
Min lærer siger det samme.
Efter jeg tabte en vigtig kamp,
sagde han, jeg bekymrer mig for meget om, hvad jeg skal eller ikke skal.
Han siger, man ikke kæmper med hovedet,
men med hjertet.
Er du enig, frk. Bak?
Jeg tror, det ville gavne dig at tilbringe mere tid med din lærer
og mindre med at genere mig.
Men det er så sjovt det her.
Kom så.
Så starter vi igen.
Jeg tror, jeg ved, hvorfor du aldrig kan huske dine kampe.
Du kæmper ikke mod en person.
Du kæmper mod noget andet.
Du brugte falsk identitet til at kæmpe på grund af din far.
Jeg tror, han nægtede at se dig...
...at forstå, hvor speciel du er.
Du har forbedret dig, kriminalbetjent.
Det er næsten et år siden, du kyssede mig lige her.
Riley, jeg...
Jeg ved, jeg har opført mig...
...lidt tosset på det seneste. Det var ikke min mening.
- Det ved jeg godt. - Det er bare...
Jeg har aldrig elsket nogen...
...på samme måde, som jeg elsker dig.
Jeg lover, jeg kommer tilbage til dig.
Det er ventetiden, der er det sværeste.
- Jeg ved det. - Det er...
Tror du, det tager meget længere?
Nej.
Det kan være i morgen... Det kan være i næste uge.
Eller det kan være lige nu.
Det lader det til, det er.
Er han her?
Arkipelaget har talt.
Jeg har fået en adresse.
Du skal tage derhen. Du skal tage derhen nu.
- Hvad? Ham, der hvisker. Hvor? - Undskyld. Jeg er ked af det.
Men du vil også flippe ud.
- Hvad? - Jeg kunne ikke sove.
Jeg var nysgerrig over det skyderi, alle taler om.
Og?
En af de dræbte var den britiske politiker, Mitchell Taylor.
Han var ved at holde tale, da det skete.
Det her er ikke et tåget ønske om
at sidde i en rundkreds og synge Lennons "Imagine."
Det her er for at minde folk om, frie samfund er stærkere samfund.
Taler han ved en moske?
Er han muslim?
Nej. Det var en form for fredsforsamling med alle slags folk,
jøder, muslimer, kristne, ateister.
Siden byerne opstod, er åbne, multikulturelle samfund
stederne, hvor verdens bedste og mest intelligente har søgt hen,
mens monokulturelle, undertrykkende samfund
er de steder, de altid har forsøgt at undslippe.
Åh, Gud.
De stakkels mennesker.
Hvad skete der med morderen?
Han prøvede at skyde sig selv.
Var verden ikke bedre,
hvis de svin bare ville starte med sig selv?
Ja, ikke? Men se, lige inden han skyder.
Godt. De fangede ham.
Ja.
Men det hele virkede så trist.
Ham Taylor forsøgte at gøre noget ved vores frygt for anderledeshed,
og det tiltrak mig.
Jeg begyndte at læse alle hans tweets og opslag og interviews,
og jeg fandt ud af, hvordan nettet er lidt som psycellium,
som det, du oplevede i skoven med Angelica,
hvor minder og øjeblikke af vores liv eksisterer ud over os selv...
...da jeg så det her...
Ruth El-Saadawi?
Bizart ikke?
Så begyndte jeg at tænke, som du tænker.
Måske er en tilfældighed ikke tilfældig,
da min telefon pingede, og jeg skreg.
De fængslede morderen,
men de offentliggjorde ikke hans identitet før nu.
REVOLVERMAND FRA MOSKE HÆNGER SIG
Todd.
Du godeste.
Åh, nej.
Selvfølgelig.
Du tager pis på mig.
Kom nu.
Riley.
OK, jeg flipper helt ærligt ud nu.
Jeg bryder mig ikke om det her, Riles.
Vi finder en anden måde at nå ham, der hvisker.
Will! Riley! Jeg ved, hvorfor ham, der hvisker, er forsvundet.
Han har været fængslet.
Han foretog lobotomi på Todd, brugte ham og myrdede en politiker, Mitchell Taylor.
Du milde.
Kirken?
Hvorfor?
Det er her, mødet foregår.
OK, det her bliver mere og mere underligt.
Riley?
Åh Gud.
- Han sagde, jeg skulle gå nedenunder. - Hvem gjorde?
Hr. Hoy.
Vil du have min mening som betjent?
Jeg ville fandeme aldrig gå derned.
Ja, tak.
Især fordi, hvis det her var en film,
så er det her scenen, hvor den sjove, men irriterende makker stiller træskoene.
Han sagde, jeg skulle gå alene.
Tja, det løser mit problem.
- Jeg venter i bilen. - D!
Will, BPO fungerer ikke sådan.
Det her er en, som er skræmt fra vid og sans.
Og hvis jeg skulle gøre, hvad de er ved at gøre nu, ville jeg også være bange.
Jeg havde en scene som den her i Tilgiv os vores forsyndelser.
Hvad skete der?
Alle omkom.
Ikke hjælpsomt.
DRIK MIG
Nej.
Det er en test.
De skal vide, jeg er alene.
Nej.
Fem minutter.
Om fem minutter sender jeg Diego derind.
Jeg måtte vide, hvor langt du ville gå.
Jeg måtte vide, om jeg kunne stole på dig.
Jeg forstår.
Det er underligt endelig at mødes.
På en måde eksisterer du og din gruppe på grund af mig.
Du arbejder med professor Kolovi.
Du hjalp Angelica med at undslippe.
Vi indså begge, at hun var ved at føde en ny gruppe.
Efter det, der skete med hendes første...
...vidste jeg, hun ville dø, før hun lod det ske igen.
Hvorfor her?
Angelica hørte mig synge en dag og spurgte, hvor jeg havde lært det.
Jeg fortalte hende om kirken.
Det var hendes idé at tage hertil.
Hvorfor arbejdede Angelica med BPO?
Hun ledte efter sine børn.
Hvad skete der med dem?
Ingen af os var helt klar over, hvor hurtigt BPO ændrede sig.
Da jeg begyndte, var det meget, meget anderledes.
Dr. El-Saadawi var visionær.
Jeg mødte hende på Stanford.
Og det arbejde, jeg udførte med hende, føltes som noget... helligt.
Jeg håbede, professor Kolovi ville fortsætte i hendes fodspor, da hun døde.
Jeg ved det ikke. Måske troede han på hendes arbejde engang, men... ikke nu.
Ikke siden han mødte dr. Milton Bailey Brandt.
Det er det første navn, jeg kendte ham ved.
Da han kom til universitetet,
havde han research, data om udviklingen af sanselige frontallapper,
som vi alle var desperate efter at læse.
Alle var jo mistænksomme over, hvor han havde oplysningerne fra,
men ingen ønskede at spørge.
Men Brandt ville alligevel aldrig løse problemerne med nervetransplantatet
uden Angelica.
Nervetransplantat?
Det efterligner en gruppes forbindelse
og tvangsstyrer bevidstheden mellem de sanselige.
Hvorfor?
Jeg er akademiker.
Selv da jeg hørte, du kom ned ad trapperne,
var jeg ikke sikker på, jeg kunne gennemføre det her.
Men jeg ved, hvad der skete i New York.
Da jeg så de uskyldige mennesker blive dræbt...
Hvis vi har muligheden for at forhindre en tragedie...
...bør vi så ikke gøre det?
Ved du, hvad Angelica kaldte Brandt?
Ham, der hvisker.
Hun sagde, at stemmen i dit hoved, som siger, du skal skære dig i håndleddet
eller tage en håndfuld piller eller springe ud fra et højt sted...
Den stemme råber aldrig. Den hvisker kun.
Tak.
Han sover med blokkere.
Jeg kunne ikke komme igennem til ham for et par timer siden.
Så du ved ikke med sikkerhed, om han er derinde?
Nej.
Han kunne vågne når som helst.
Hun har ret.
Så er tiden inde.
Er du virkelig klar til at dræbe en mand med koldt blod?
Jonas?
Hej, Will.
Tekster af: Lise Lotte Leavitt